Hør engang... Læs doseringen på pakken.
Ja, efter størrelse.
Giv den en tablet.
En halv burde være nok, men...
Se på doseringen... Stop det!
Nej, undskyld, jeg mente ikke Dem.
Jeg talte til min hund.
Jeg har en labrador, ja.
Ned med dig ! Ja, ja...
Ja, det er meget kærlige hunde.
Over for børn, men især over for voksne.
-Hvor skal du hen? -Jeg har sagt det, hen til Chicca.
-Jeg tror ikke på dig. -Så lad være.
Du skal se Gregorio.
Nej!
Du gør dig selv mere ondt end mig ved at lyve.
Hold nu op! Chicca og jeg skal møde de andre.
-Gregorio er der måske. -Hvorfor har du brug for disse?
-Det er ikke mine. -De var i din taske.
-Jeg opbevarer dem for Chicca. -Tror du jeg er dum?
Og lad være med at rode i min taske.
Gud! Du driver mig til vanvid!
I lige måde!
Rosa, det er sent, det er sengetid. Kom med mor.
-Sig godnat til bedste. -Godnat.
-Godnat, søde. -Bruno, du skal være i seng inden 22.
-Hørte du? Kl. 22. -Og ingen brok.
Han brokker sig ikke til bedste.
-Fordi du forkæler ham. -Hvordan?
Glem det.
Jeg er holdt op med at tage p-piller.
-Det er jeg glad for. -Er det rigtigt?
Ja.
Din datter lyver konstant.
-Har du intet at sige? -Hun er 17...
-Det er normalt. -Hun går ud med Gregorio.
-Og? De hænger sammen. -Jeg bryder mig ikke om ham.
-Det gør hun. -Rocco, du kan heller ikke lide ham.
Det er sandt. Men det er meningsløst at prøve at forhindre hende.
Dine forældre brød sig ikke om, at du gik ud med mig, men det betød intet.
Du har behandlet mange teenagere. Nogle er stadig taknemlige.
-Prøv at være lidt mere objektiv. -Hun er min datter.
-Jeg kan ikke være objektiv. -Du kritiserer hende altid.
Hun kritiserer mig!
-Den tager jeg. -Tak.
-Vent, jeg glemte min telefon. -Skynd dig, vi er sent på den!
Hun har kondomer i sin taske.
-Hvordan ved du det? -Jeg fandt dem.
-Rodede du i hendes taske? -Jeg ledte efter noget.
Eva !
Sofia gennemgår et drama ved at forlade det velkendte.
Lad os give hende lov til det uden at plage hende.
Det vil være forkert, hun behøver en konflikt for at definere sig selv,-
-en model hun kan frigøre sig fra, forstår du?
Eva, min mor var grønt...
-Åh gud! -Grønthandler.
Du kan ikke forestille dig, hvor meget enklere det var.
Jeg forlod det velkendte uden at mine forældre lagde mærke til det.
Min mor spurgte: "Hvor er Rocco?" "Ved ikke, er han gået ud?"
PERFECT STRANGERS
Smuk måne. Hvornår er der formørkelse?
Hvorfor gav vi Bruno navnet Bruno ?
-Hvad? -Min far hedder Amedeo, din Ennio.
Hvad tænkte vi på med "Bruno"? Kan du lide det ?
Så nu skal vi tvivle 10 år senere?
Nej...
-Og tal ikke sådan til mor. -Hvordan?
Som du gjorde.
-Den er biodynamisk, er den okay? -Det skal den være for 25 euro!
-Hold ind, så køber vi en anden. -Bianca...
-Det er en middag, ikke vinsmagning. -Men Eva kritiserer altid.
Jeg er ikke i humør til at høre på hende.
Så siger vi at jeg købte den, så kan hun kritisere mig.
-Hvad laver du? -Fjerner prisen.
Er du gal? 25 euro. Sæt den øverst!
Jeg åbner.
-Goddag. -Hvordan går det?
-Er Peppe kommet? -Ikke endnu.
Jeg har lavet tiramisu. Cosimo og Bianca er på vej op.
-Okay. Ricotta eller mascarpone? -Mascarpone.
Lad os se om du tør sige, at din er bedre.
Kom ind.
Hej!
-Jeg har lavet tiramisu. Sofia? -På hendes værelse.
-Jeg går ind og siger hej. -Nej, lad hende være.
-Er der krig? -Ren guerillakrig.
Hvad er der sket?
Jeg fandt kondomer i hendes taske.
Nej!
-Gud, hvad hvis Rosa gør det? -Rosa er ikke engang fyldt seks!
-Hej? -Kom ind. Hej, Bianca !
-Hej. -Hej, alle sammen. Hvor er Peppe ?
Han er her ikke endnu.
-Hvid. -Den er biodynamisk.
Er du også hoppet på den...
-Hvorfor kun en flaske? -Den er biodynamisk.
-Hvad betyder det? -Det betyder 25 euro.
Skal vi betale ham tilbage? I afdrag.
-Hvordan ser I den dulle? - Den "dulle" hedder Lucilla.
Hun må være køn når hun er sammen med Peppe.
Hun skal ikke være særlig køn for at være sammen med Peppe.
-Hvorfor ikke? -Kvinder kan lide mænd som Peppe.
-Han er en dejlig mand. -Han er let at blive forelsket i.
Ja, han er tryg, beskyttende, kærlig...
-Ja. -Lyder kedeligt!
"Han er let at blive forelsket i"? Pas på hvad du siger, blondie.
Tænk, hvis hun er gammel?
-En milf! -Eva og jeg er i milf-alderen.
-Tal for dig selv, søde. -Jeg mener en virkelig gammel dame.
Med permanentet hår, håndtaske... hvordan skulle vi reagere?
-Hun må være bedre end Emanuela. -Sig ikke hendes navn!
-Hvem er Emanuela? -Peppes ekskone.
-Hun var bestemt ikke køn. -Nej.
Nu hvor det er forbi, må jeg sige at hendes hæse stemme-
-tændte mig lidt.
Det var før...
Siger du det var efter ? Det er jeg ikke så sikker på.
-Men hun var mærkelig. -Ja.
Den er ikke dårlig, denne bio...
Så er de her!
Godaften, alle sammen. Hej, venner.
-Hvad er der? -Hvor er Lucilla ?
Hun har feber.
-Så hun kommer ikke? -Nej, hun har feber.
-Vi glædede os til at se hende. - Jeg ved det, hun er også skuffet.
-Skal jeg gå? -Nej !
-Hvordan går det ? -Fint, tak.
-Hun har allerede droppet dig. -Begynd ikke på det.
-Har I skændtes? -Nej.
-Hvor gammel sagde du hun var? -Det sagde jeg ikke.
Men hun er på vores alder.
-Hvad? -Så er hun gammel.
-Det er et modent forhold. -Vi sagde ingen jokes om Lucilla.
-Nej, det er til Peppe. -Tak.
-Men Lucilla er her ikke. -Rigtigt.
Men det er jeg. Og hvad sagde I så?
-De sædvanlige ting. -Som?
Bare... vi kender hende ikke, så vi gættede.
Er hun høj, lav...
Det sædvanlige... Er hun rødhåret, brunette...
-Blond. -Vi tænkte hun kunne være gråhåret.
-Gråhåret? -Ja.
Lad ham være!
-Kom nu, formørkelsen er begyndt. -Lad os gå!
Jeg kan se to.
Jeg kan se to fordi jeg ikke kan se.
Nu kan jeg se det! Det er smukt.
Lucilla er et pænt navn.
-Peppe og Lucilla. Lyder godt. -Ja.
Angående Lucilla, hvorfor fortæller du os ikke noget om hende ?
-Hvad vil I gerne vide? -Er du forelsket?
Hvordan skulle jeg vide det...
Eva, hvordan ved man om man er forelsket?
-Hvorfor spørger du mig? -Du studerer den slags.
Hvis du taler med hende i 30 minutter om dagen, er du forelsket.
-Hvad, hvis det er 60 minutter? -Så er du vildt forelsket.
Så holder I op med at tale sammen, hvilket betyder at I er gift.
-Hvor længe har I været sammen? -Et stykke tid, nogle måneder.
Fedt! Er du i flammer?
-Er du? -Jeg er i flammer.
-Han er i flammer. -Jeg er i flammer.
Hvorfor valgte du denne aften til at præsentere os for hende?
Jeg valgte ikke, det skete bare.
Kan I huske den aften, hvor jeg mødte jer alle?
-Jeg var så nervøs! -Hvorfor?
-Hun var så anspændt, den stakkel. -At møde Cosimos venner!
Alt for ham her...
Lucilla var ikke nervøs på den måde.
-Heldigt for hende. -Det er derfor hun har feber!
-Jeg skiftede tøj 10 gange den dag. -20.
Men det gik åbenbart godt, føler mig som en del af gruppen nu.
-Hvem, dig? -En del af gruppen?
Aldrig!
Skat, se deres ansigter. De driller.
-De driller. -Selvfølgelig gør vi det.
-Du er vores favorit. -Cosimo, du har været heldig.
Det var ikke held. Hænderne væk, kirurg.
-Lad mig være! -Hænderne væk.
Hvor mange ser du ?
To.
-Det er en god sauce. Hvad er det? -Kapers og oliven.
Til sommer skal vi tage et ton kapers med tilbage fra kysten.
Her tager de 7,50 euro for et glas på den størrelse.
Jeg burde dyrke kapers.
-Kapers? -Ja, 7,50 euro!
Du skal ikke dyrke kapers nu!
Grin bare, det er god forretning.
-Er der nyt om huset i Salina? -Ikke endnu.
-Første tur uden Chiara og Diego. -Jeg talte med hende, skulle hilse.
-Hvordan har hun det? -Elendigt, bor hos sine forældre.
Hendes mand har en affære med en pige på deres datters alder...
-Det vil tage tid at komme over det. -Hun er næsten 50.
-Hun kommer aldrig over det. -Jeg har mange patienter som hende.
Ser du?
-Vidste du det? -Hvad?
-Det med pigen? -Nej.
-Selvfølgelig vidste de det! -Klart.
Hvordan skulle vi vide det?
-Fortæller man det, hvis man ved det? -Hvis man er en ven, ja.
Du siger at hvis vi havde vidst det,-
-skulle vi have fortalt Chiara, at hendes mand knaldede en 23-årig?
-23-årig? -22.
-Næsten 22. -Skiderikker.
Nej, det er et følsomt emne.
Hvis helvede bryder løs, vil de sige at det er din skyld,-
-fordi du blandede dig.
-Peppe har ret. -Fint, men jeg advarer jer.
Hvis Cosimo bedrager mig, skal I fortælle mig det.
-Hvis du virkelig vil vide det... -Idiot.
-De ville aldrig forråde hinanden. -De er alle ens.
-Det er en tabt kamp. -Vi er for forskellige.
Som en pc og en Mac.
-Og hvad er mænd så? -En pc, selvfølgelig.
Billig, samler på virusser, og kan kun klare en ting ad gangen.
Når Lele er i brusebad, kan han enten vaske sig eller synge.
-Ellers går han i stå. -Meget morsomt!
Skidesjovt!
Og kvinder er Macs. Intuitive, hurtige, elegante.
Dyre og kun kompatible med hinanden.
Ja, men de er også vanedannende.
-Hvad sker der med Diego nu? -Ingenting.
-Han har ingen kone og børn. -Og en 22-årig kæreste.
-Et helvedes liv! -Tvunget til at se talentshows i tv,-
-gå til Justin Bieber-koncerter, drikke sig fuld i øl...
Mens eksen stripper en for alt: Hus, penge, bil...
Nu ikke overdrive!
Bare spørg Peppe.
Ikke noget godt eksempel, min kone skulle næsten betale mig underhold.
En advokat ved trods alt, hvad en idrætslærer tjener.
Grim historie! En familie går i stykker på grund af en sms.
-En 22-årig tøs, mener du. -Næsten 22.
Men hvis Chiara ikke havde læst den sms...
Det er altså hendes skyld fordi hun læste den?
Nej, men han kunne i det mindste have slettet sms'en...
Han knaldede en ung pige, han skulle have passet på.
-Hvad? -Skulle have passet på med hvad?
-Med sms'en eller at være en lort? -Lad det ikke gå ud over mig!
Lele, ræk mig auberginerne. Det er varmt!
Cosimo har ret, man skal passe på.
Vi har alt herinde. Det er den sorte boks i vores liv.
Hvor mange par ville slå op, hvis de så i hinandens telefoner?
Lele ville aldrig lade mig se hans.
Hvad er problemet? Her, tag den.
-Godt. -Kom bare.
Lele, stop det.
-Se, hans hænder ryster. -Han er blevet bleg.
Jeg insisterer på at du tager den, men læg også din herop.
Ja, du finder kun beskeder fra børnelægen-
-og din søster, som spørger til din mor.
-Hvorfor spørger hun dig? -Svarer du nogensinde din telefon?
-Ville du lade Cosimo få din? -Jeg har ikke engang kode på.
Skat, jeg vil ikke have din.
Rocco ville hellere sluge sin, ikke sandt, skat?
Det passer ikke. Her. Du finder nogle få bryster og røve,-
-men det hører til mit arbejde.
I siger altså, at ingen af os har hemmeligheder?
-Vi er rene helgener, ud over Diego? -Eva, hvad...
-Hvilke hemmeligheder? -Vi kender hinanden for godt.
Ja, lad os håbe der er nogle hemmeligheder, ellers er det kedeligt!
-Så lad os lege en leg. -Hvilken slags leg?
-Vi finder ud af det. -Hvad?
Kom nu, vi lægger alle vores telefoner på bordet.
-Og hvad så? -Mens vi spiser,-
-deler vi de sms'er, opkald, WhatsApp-beskeder, som kommer ind.
-Vi har ingen hemmeligheder. -Hvad er det for en leg?
-Det kunne måske blive sjovt. -Tror du?
-Ja. -Kom så ! Lad os gøre det.
-Gøre hvad? -Det er min.
-Klart, Lucilla er hjemme. -Jeg deltager alligevel.
-Ikke engang din mor ringer til dig. -Hvad slags leg er det, Eva ?
-En sjov leg. -Det synes jeg ikke.
Har du noget at skjule?
Jeg er nervøs for, at du måske har noget at skjule.
Jeg vil ikke vide om du er utro.
Hvis jeg var utro, ville jeg ikke have foreslået legen.
Eller også er du det og ønsker at blive opdaget.
Der er en psykologisk mekanisme ifølge hvilken...
...seriemordere gør alt hvad de kan for at blive afsløret.
Lad os prøve. Vi kan stoppe, hvis det bliver kedeligt.
Ja, ligesom da vi legede sandhed eller konsekvens som børn.
Og? Vi onanerede også sammen som børn.
-Jeg onanerede ikke med dig. -Nej, du gjorde det alene.
-Cosimo, læg din telefon på bordet. -Hvad?
Få din telefon frem.
-Skal jeg være nervøs? -Nej! Selvfølgelig ikke!
Værsågod, intet problem.
Gør vi det virkelig?
Det er uhøfligt at have telefoner på bordet, mens man spiser.
-Ja, Diego slukkede altid sin. -Lele vender den om.
-Hvad? -Du vender den om.
Tror du ikke jeg har bemærket det?
Det er ikke bevidst. Jeg tager min telefon frem og lægger den.
Hvis man ridser skærmen, koster det 200 euro at reparere den.
-50 hos en kineser. -Så lad os ridse den.
Se her, se... Jeg vender den rigtigt.
Jeg tager min. Men jeg advarer jer...
-Hvis min mor ringer, svarer jeg ikke. -Er det kunden med allergihunden,-
-svarer jeg ikke, ellers er der fri bane.
-Kom nu, lad os se hvad der sker. -Er du enig i at det er rigtig dumt?
-Det er rigtig dumt. -Skidedumt, kom nu, venner!
Far?
-Sofia. -Hej, Sofia!
-Hej, alle sammen. -Hun bliver kønnere for hver dag.
-Hun har det efter sin mor. -Vil du lige komme?
Undskyld mig.
Må jeg ikke få nogle penge?
-Hvorfor spurgte du ikke derinde? -Ikke foran mor.
-Hvad er der sket? -Det sædvanlige.
Skændtes I?
-Hvor gammel er Sofia ? -Hun bliver 17 til juni.
Jeg kan huske da vi fejrede hendes fødselsdag i Circeo.
-Hun var 10, ikke? -Jo, 10.
-Som om det var i går. -Fedt...
"Tiden flyver af sted!" som an siger.
"Alle sorte har rytme."
Glem ikke "Pippo Baudo er meget professionel".
-Hold nu op, venner. -Vent, første sms.
-Det er min. -Skal vi læse den?
Ja.
"Jeg vil have din krop"? Hvem er det fra?
-Jeg ved det ikke. -Det er en god start.
Hvad betyder det?
-Ved ikke. -Hvem har sendt den?
Nummeret er ikke i mine kontakter, jeg ved det ikke.
Det må være forkert nummer, jeg ved ikke.
Hvad gør jeg?
-Det er nummeret fra sms'en. -Svar.
-Ja, okay.
-Sæt den på højttaler. -Ja. Tag det roligt.
Hallo? Hvem er det?
Hallo ?
Ingen svar...
Hallo? Hvem er det? Hvem er det?
Det er fandme da mig.
-Hvad er der galt med dig? -Det var en joke.
-Rend mig! -Hvad er det for en joke?
-Du er en... -Han er et røvhul.
-Du er en taber. -Seriøst.
-Jeg fjoller bare. -Jeg vidste det var en joke.
Dumme skid!
Giv mig min telefon, jeg går ud.
-Sig farvel i det mindste. -Farvel.
-Farvel, Sofia. -Farvel, Sofia.
-Jeg sagde hej til dem før. -Hun sagde hej før.
-Hun er ikke altid sådan. -Hun er ofte værre.
De er utålelige i den alder.
-Hvordan var du på hendes alder? -Mig?
-Hvordan var han? -Jeg kan huske hvordan han var.
Han var... hjælp mig.
Overfladisk.
Perfekt tillægsord. Han gik kun op i fodbold og noget andet.
-Hør ikke på ham, skat. - Hans mor var desperat.
-Fortvivlet. -Deres mødre var derimod lykkelige.
Jeg er ikke sikker på, jeg vil være en god mor.
-Hvorfor, er du gravid? -Nej, nej...
Prøver I?
-Det kan man sige. -Så tillykke!
Der er intet at fejre endnu.
I det mindste er der nogen der knalder!
Vi er ikke engang færdige med første ret, rolig nu !
Der er vel ingen her der er chokeret.
Og?
Efter så mange års ægteskab, er der ingen der knalder som i gamle dage.
De prøver at få et barn, det er ikke...
Så en mere sober skål. For børn og den mening de giver vores liv.
Jeg foretrak skålen for knalderiet.
Peppe, du er aldrig tilfreds.
Livet kan godt give mening, selv om man ikke har børn.
-Sommetider er det bare bekvemt. -Hvad mener du?
Man får et barn, fortsætter livet og tænker ikke på andet.
-Jeg vil ikke have et barn sådan. -Hvorfor så?
-Af tusind grunde. -Giv mig en.
En? For at gøre parret komplet.
Så to mennesker kan ikke være glade uden at være afhængig af en anden.
-Du er for meget! -Den anden dag diskuterede vi Gud.
Det er basalt det det samme. Jeg ønsker ikke hjælp.
Jeg vil være mit eget livs mening.
Jeg er selvisk og vil dø selvisk. Skål.
Sommetider kan det være selvisk at få børn.
-Hvorfor selvisk? -Det er en generøs akt, er det ikke?
Nej, sommetider kan det være en frygt for at blive gammel.
Mange håber at et barn kan give dem et nyt liv.
Det tænker jeg ikke på. Jeg har nydt at have en datter.
Jeg er enig med Rocco. Bare gør nar ad mig,-
-men dagens bedste øjeblik er når jeg lægger Rosa i seng.
Hun kigger på mig og siger jeg er så smuk. Det gør mig lykkelig...
-Lykkelig, lykkelig... -Vi har forstået det, du er lykkelig.
-Sagde hun "lykkelig"? -Der var ekko.
Vi tales ved når hun bliver 16 og beder dig pisse af.
Sig ikke det, og det er sandt, børn giver dig en ny chance.
Det er som at leve sit liv igen gennem dem.
Jeg vil ikke leve mit liv igen.
Fordi du har haft et lorteliv. Det var ikke sjov.
-Det er min søster, hvad gør jeg? -Svar.
-Sæt den på højttaler. -Hej, Marta.
-Peppe, højttaler. -Vent et øjeblik.
-Hej. -Hej.
-Pas på, du er på højttaler. -Det er ikke fair !
-Højttaler? -Ja, du er på højttaler.
-Du må ikke sige det. -Slå den fra.
-Det kan jeg ikke. -Hvorfor ikke?
-Det kan jeg bare ikke, Marta. -Hvad er det for en støj?
-Jeg er hos Rocco og Eva. -Det var det.
-Hej, Marta. -Hej, alle sammen. Okay...
-Jeg ringer tilbage. -Jeg tager ikke til Anzio, forstår du?
Det taler vi om i morgen. Farvel.
-Beklager, jeg dummede mig. -Du dummede dig?
Jeg var ikke klar. Jeg gør det rigtigt næste gang.
-Hvad var det med Anzio? -Min søster har fundet mig et job,-
-på en privatskole.
-Hvorfor tager du ikke af sted? -Det er for langt væk.
-Man må ikke være kræsen for tiden. -Ville være rart at arbejde ved havet.
Jeg ville udnytte muligheden for at flytte til Anzio.
Hvad?
-Du ville udnytte muligheden for... -At flytte til Anzio.
Ja, hvorfor ikke?
Ville du flytte til Anzio i morgen ?
-I morgen ville du flytte... -Hun hørte det.
Okay, jeg sagde det kun for at opmuntre Peppe.
-Han er ikke et barn. -Jeg har sendt mit cv til alle.
-Der dukker noget op. -Sådan fungerer det ikke.
-Er det en retssag? -De kan ikke fyre dig på den måde.
De fornyede ikke min kontrakt, det er noget andet.
Det er værre. Du har haft en midlertidig kontrakt de sidste 10 år.
-Det er ulovligt, du kan lægge sag an. -Tak, men jeg behøver ikke hjælp.
Jeg vil gerne løse det selv, uden noget pres.
-Og uden at tage til Anzio. -Rigtigt, giv dig god tid...
-Peppe, få lettet røven! -Så er det nok!
Så snart jeg havde lukket butikken, købte jeg en taxa.
-Lad os følge hans eksempel! -I kan bare joke løs.
Jeg skal videre, jeg har sat min taxalicens til salg.
-Du er ikke begyndt at betale den. -Sælger du den?
-Jeg vil se hvad den er værd. -Hvornår ville du fortælle mig det?
-Det ville jeg gøre. -Hvornår?
-Det er bare en idé, det er ikke... -Som sædvanlig.
-Denne gang er det rette beslutning. -Det er det altid.
Verden forandrer sig hurtigt. Car2go, delebiler...
Uber. Hørt om dem? Taxaer er snart uddøde.
-Så jeg ser på fremtiden. -Som med e-cigaretterne.
-Han var uheldig dengang. -Det er tobakslobbyens skyld.
De finansierede revolutionen i Nicaragua.
-Som ligger præcis... -Jeg fortæller dig senere hvor det er.
-Men jeg prøvede i det mindste. -Som du prøvede med Yorkshirekvæg.
Du kan ikke forsvare dig.
Var det Lady og Vagabondens skyld?
Kom nu...
Vil du række mig fadet?
-Har du bagt zucchinierne? -Ville du have dem stegt? Lele!
-Har du fået dit kørekort tilbage? -Nej.
-Ikke før retssagen er overstået. -Hvornår er der retsmøde?
-I slutningen af juni. -Er du nervøs?
Nej, bare træt. Glæder mig til det er overstået.
-Er alting på plads? -Advokaten siger jeg bliver frikendt.
Så skal vi fejre det til sommer.
Hvem er det?
Det er far.
-Zucchini... -Jeg er hundesulten.
Sæt den på højttaler.
-Hej, far. -Hej, skat, hvordan går det?
-Fint, jeg har venner til middag. -Så vil jeg ikke opholde dig.
Jeg har talt med Blanchard, han sagde du kan opereres i Rom.
Han kommer to gange om måneden i Quisisana-klinikken.
Jeg sender dig hans nummer, ring til ham.
Tak, far, farvel. Hils mor.
-Hvilken operation er det? -Det er intet alvorligt.
Mammaplastisk forstørrelse.
Jeg skal have større bryster.
-Større bryster? -Ja.
-Hvorfor har du ikke sagt noget? -Du er psykoterapeut!
-Og hvad så? -Terapeuter får ikke større bryster.
-Det virker mærkeligt. -Hvorfor? Kan ikke lide mine bryster.
-Tving dig selv til at kunne lide dem. -Terapeuter bør acceptere sig selv.
En kvinde som får større bryster accepterer ikke sig selv?
Nej.
-Accepterer alt andet end brysterne. -Lad Rocco gøre det.
-Hvorfor gør du det ikke? -Hvorfor gør jeg det ikke?
Fordi hendes konsulentfar sagde nej.
Kun det bedste til hans datter. Dr. Blanchard, en kendt kirurg,-
-som opererer i Italien, men lever i Schweiz. Ikke Rocco Buccilli.
Som laver bryster og røve til ekspeditricer og sekretærer.
Jeg laver to for en: To bryster for ens pris.
-Er du færdig? -Det er rigtigt.
-Nej. -Så oplys mig.
En mand kan ikke lave sin kones brystforstørrelse.
Det er almindelig sund fornuft.
Du ville miste hele den seksuelle tiltrækning.
-Jeg er enig med Eva. -Kokken har aldrig lyst til at spise.
-Den var god. -Han gør det hele tiden.
Han siger, "Ved du hvad? Spis du det hele!"
Det er den officielle grund, hendes far betragter mig som idiot.
-Det er ikke sandt. -Han ønskede en hjertekirurg.
-En rollemodel som ham selv. -Stop nu.
Hvorfor ikke lade Blanchard lave det ene, og din mand det andet bryst?
-Uden at vide hvem der gør hvad. -Og så beslutte hvad det bedste er.
Nej, få farmand til at afgøre det: "Far, hvilket er Blanchards bryst?"
Jeg burde ikke sige det, men hun behøver det ikke.
-Han gav dig en kompliment. -Det må være formørkelsen.
Eva har ret, det vil være ligesom hvis du var i terapi hos hende.
Det er utænkeligt, ikke?
Du forstår ikke, det ville være utænkeligt for ham at gå i terapi!
Jeg er afskrækket af, hvor lang tid det varer, men jeg ville gerne prøve.
Du er god til at sidde i en sofa i timevis !
Du er så sjov i aften!
Dette behov for at tale om private ting med en fremmed...
Ikke for noget, Eva, men det er ikke lige mig.
Man kan tale med venner i stedet.
-Jeg har ham... -Og det er også gratis.
Han vil ikke gøre det, fordi han mener terapi er spild af tid.
Indrøm det, jeg bliver ikke fornærmet. Du synes mit job er spild af tid.
-Hvorfor siger du det? -Fordi det er hvad du mener.
Det gør jeg ikke, jeg mener vi har meget ens jobs.
Du ordner hjerner, jeg ordner bryster. Vi får folk til at få det bedre,-
-dine opgaver tager bare flere år, og jeg klarer det på nogle timer.
-Hvis er det? -Ikke min.
-Tag det roligt.
-Det er gnocchien. -Jeg klarer det.
-Ræk mig jeres tallerkener. -Tak, Carlotta.
-Jeg går ud og ryger. -Jeg går med dig.
-Hvordan er månen? -Den er delvist dækket.
-Peppe, jeg har et problem. -Hvilken slags?
Tja...
...hver aften kl. 22, en af mine veninder...
-Hun sender mig... -Et godnatkys?
En slags. Hun sender mig et foto.
-Hun sender dig et foto! -Et foto.
Hvilken slags foto?
Et foto af hende.
Du har problemer.
Jeg har brug for din hjælp.
-Hvordan kan jeg hjælpe? -Vi har ens telefoner.
Vi bytter, bare indtil fotoet kommer.
-Så modtager jeg fotoet! -Men du er single.
Nej, ven, ikke mere.
Okay, men Lucilla er her ikke sammen med dig i aften.
-Du kunne have nægtet at være med. -Jeg har problemer. Hjælp!
Nej, det vil jeg ikke.
Ønsker du en masse ballade på grund af en dum ting?
Peppe vil ikke gøre det, så han ødelægger en hel familie.
Og hvilken slags fotos taler du om?
-Bare et almindeligt foto. -Gør mig ikke pinligt tilpas, ellers...
Peppe, for to aftener siden sendte hun mig et foto af hende i Pluto-pyjamas.
-Ser du... -Pluto?
-Pluto. -Hvor gammel er hun?
Jeg ved det ikke.
-Vil du hjælpe mig eller ikke? -Du er irriterende!
Jeg burde nok ikke sige det, men din mand går i terapi.
Rocco?
Seriøst?
Hvem har sagt det?
Lele. Men sig ikke et ord, okay?
Hvis telefon er det? Min?
Hvem er det?
-Steve Jobs. -Hvem?
-Jeg troede han var død. -Hvorfor skulle han ringe til min kone?
-Skat! -Jeg kommer!
-Det er vigtigt. -Hvem er det? Mor?
Nej... Steve Jobs.
-Svar. -Jeg taler ikke engelsk.
Svar nu! Vær ikke fjollet!
-Hallo, Riccardo. -Godaften, fru Masi.
-Deres computer er klar. -Super.
-Hvorfor arbejder De så sent? -Der er mange virusser i omløb.
Kan jeg hente den i morgen ved 19-tiden?
-Det lyder fint. -Vi ses i morgen.
Det er computermanden.
-Og du kalder ham "Steve Jobs"? -Er det ikke sjovt?
Kalder du mekanikeren for "Marchionne"?
-Sms. En, to... -Giulio, fodbold.
-Giulio, bekræfter i morgen.
-I var heldige. -Er der kamp i morgen?
-Åbenbart. -Jeg fik ingen sms.
Den skal nok komme, det varer måske bare lidt.
Problemer med abonnementet?
-Har I sparket mig af holdet? -Nej, Giulio organiserede det bare...
-Du ved hvordan han er. -Hvordan er han?
-Distræt. -Kender du ikke Giulio?
Hav din sportstaske klar alligevel.
Ja, du kommer bare.
Røvhuller, I tager mig kun med når I mangler en målmand.
-Gør I virkelig sådan? -Det er ikke rigtigt.
-Vrøvl. -Forfærdeligt!
-Er du Alice i Eventyrland? -Hvorfor? Hvis de er så gode venner...
Hvilke venner! Jeg fik ikke en besked.
Sluk den og tænd så igen, sommetider...
-Han har ret, sommetider... -I er nogle røvhuller.
Besked til Cosimo. Hvem er det?
Marika. "Ring til mig, det er vigtigt."
-Tre udråbstegn. -Hvem er Marika, hvad er så vigtigt?
-Hvem er hun? -Navnet lyder lovende.
Ked af at skuffe jer, men hun er bare taxaselskabets turfordeler.
I ved? "Kør til Corso Rinascimento om ni minutter."
Ring tilbage, jeg er nysgerrig.
Vi spiser og hun vil måske have mig til at træde ind for en.
-Ja, et vagtbytte. -Se, hvor hun forsvarer sin mand!
-De har ikke været gift så længe! -Skat, du må klare det selv.
Hvis jeg skal træde ind for en, er min weekend ødelagt.
-Vi skal til mine forældre på søndag. -Så redder hun din weekend.
Marika er slet ikke hans type. Hun er lidt indskrænket-
-og har tatoveringer og enorme patter!
Hvad hedder hun til efternavn? Måske har jeg lavet hendes bryster.
-Det er min, en amerikansk app. -Må jeg se?
-Hvor skal du hen? -Hvad er det?
-Et træningsprogram. -Hvad?
Det varer 12 uger,-
-og du kan tabe fra otte til 12 kg.
-Garanteret succes. -Så er du kun lige startet i dag!
-Skal du gøre det nu? -Hver gang den giver lyd.
-Også om natten? -Ja, hvis den giver lyd.
-Så sluk den. -Jeg kan ikke snyde.
Hvordan kan jeg undervise i idræt når jeg ser sådan ud?
Ved appen at du har spist et kg gnocchi på 30 sekunder?
-Jeg forbrænder det. -Pis...
Genialt. Hvor har du fundet den? Jeg vil også have den.
-Jeg downloadede den. -Har I hørt om den? Jeg har ikke.
-På fuld mave. -Jeg byttede vores telefoner.
-Er du sikker? -Hvad?
-Er vi sikre? -Stop nu.
Hvorfor har du ikke fortalt mig det?
-Hvad? -At du går i terapi.
Hvorfor har du ikke sagt det?
-Jeg har ikke gjort det så længe. -Hvor længe?
Omkring seks måneder.
Det er længe nok.
-Er du vred? -Nej.
Jo...
Jeg ved ikke, en smule.
-Det har du aldrig villet før. -Det vil jeg nu.
Vil du nu? Hvorfor?
Måske er det bare spild af tid, men jeg vil gerne prøve alting.
Hvis vi går fra hinanden, kan vi ikke sige, vi ikke prøvede.
-Virker det så? -Jeg ved ikke, det må du kunne se.
-Men jeg har lært noget vigtigt. -Hvad er det?
-At afmontere. -Hvad betyder det?
At enhver diskussion ikke er en kamp om herredømme.
Jeg mener ikke det er svaghed at være den der giver sig.
Faktisk mener jeg det er klogt.
De eneste parforhold som holder er dem hvor den ene...
...kan træde et skridt tilbage, og samtidig være et skridt foran.
Jeg ønsker ikke at vi skal ende som... Barbie og Ken.
Dig med kunstige bryster og mig uden nosser.
-Jeg skifter skjorte, den klistrer. -God idé.
-Det er en god vin. -WhatsApp til Peppe.
-Den eneste som ikke er nervøs. -Det er et foto.
Fra Isa Clementini.
-Vent, det er ikke Lucilla! -Hvorfor råber du?
-For at understrege det. -Isa sender mig sommetider...
Du ødelægger den.
-Hvad er der? -Ingenting...
-Hvad er det? -Må jeg se?
-Det er privat. -Alle deler i aften.
Vis os eller jeg rejser mig...
-Vis os det foto. -Fjern hænderne!
Giv slip!
I aften må alle se...
Det var Sørens, Peppe !
-Lad mig se. -Rocco!
-Et øjeblik! -Du skal se det her.
Du arbejder med det. Hvordan... Hvilken vej skal det vende?
-Hvis er det? -Gæt.
-Ser ud som om hun bøjer sig ned. -Hvem er hun?
-Det er ikke til dig. -Hvad er det?
Nej, nej, nej...
Har I set Peppes kæreste!
Hun er ikke min kæreste, tror du jeg ville have sådan en kæreste?
-Hun laver pilates. -Nej, solhilsen.
Peppe havde ingen i årevis efter sin skilsmisse, nu kærester, elskerinder...
Du behøver ikke forklare. 1000 point til Peppe.
Hurra for frøken Clementini.
Hvad er det? En sms?
-Hvem fik en sms? -Du gjorde.
-Det er min, her. -En frø-ringetone ?
Hvem, mig?
Tror du jeg er åndssvag? Ungerne må have gjort det.
"Hvordan har du det?" Hvor sødt...
Hvem er Lucio ?
En kollega fra juridisk afdeling.
-Jeg husker ham ikke. -Du var på barselsorlov.
Han er en flink fyr.
Hvorfor spørger han, hvordan du har det?
Fordi jeg mistede besindelsen i dag angående den sag i Basilicata,-
-som har trukket ud.
Han lagde mærke til at jeg var lidt...
-Og du svarer ikke? -Nej.
Jeg forstår ikke folk, som ikke besvarer sms'er.
Det tager kun et sekund.
Denne person var venlig nok til at spørge...
Du behøver bare sige, "jeg har det fint, jeg er hjemme."
-Det er rigtigt. -Hvorfor? Han er ikke hjemme.
-Det er rigtigt. -Jeg sagde bare...
Så skriv, "jeg har det fint, tak. jeg spiser middag med nogle venner."
-Ja. -Hvorfor skal han sige hvor han er?
Det er et spørgsmål om princip.
Vi har ikke noget privat længere. Engang begyndte samtaler med:
"Hvordan har du det?" Nu er det: "Hvor er du?"
-Han spurgte "hvordan har du det?" -Det er min sag!
Okay? Hvorfor skulle jeg fortælle jer hvor jeg er?
Hvorfor? Og hvorfor er du interesseret i det?
-Hvorfor kører du det over på mig? -Disse ting ødelægger vores liv.
De tager vores privatliv fra os.
Og vi lader dem gøre det, dag efter dag, uden at indse det.
-Okay, jeg svarer ikke. -Godt, svar ikke.
Den formørkelse har en dårlig indvirkning på jer.
Rocco, du har fået en email.
-Jeg har også fået en besked. -Nej, først Roccos email.
Bange?
Bange for hvad?
Orizzonti Tour. Huset i Salina er bekræftet.
-Tak for det! -Det var heldigt.
Lad os læse Carlottas besked.
Nej, jeg vil læse en højt.
Jeg har lært noget...
Siri, læs email.
Du har ingen ny email.
Ikke engang Siri forstår dig. Hvilken email?
-Det er en besked. -En besked.
Siri, læs beskeden.
Du har en besked fra +393462371733.
Kære fru De Rosa, vi vil informere Dem om-
-at vi har en ledig plads i juni.
På dette tidspunkt tilbyder vi 25% i rabat.
Kontakt os endelig for yderligere information.
Tak, fordi De kontaktede os. La Quiete ældrehjem.
-Vil du svare? -Jeg vil ikke svare.
Beskeder på dette tidspunkt?! De er vanvittige!
-La Quiete? Er det et plejehjem? -Nej...
Jeg var der i sidste uge med min veninde Rita, hendes mor er der.
Det er skønt, jeg kiggede lidt rundt og bad om information.
-Det er alt. -Det er alt?
Du bad om information på et plejehjem?
Som at gå til begravelse og spørge om der er et ledigt gravsted.
Det er ikke et plejehjem. Det er en femstjernet facilitet.
Og?
-Hvorfor har du intet sagt? -Jeg har glemt det.
Jeg gemte ikke engang nummeret.
Det er utroligt.
Du vil smide mor ud.
Du skal ikke komme med falske anklager. Jeg smider ingen ud.
-Den kvinde forguder dig. -Jeg ved det.
Hun hjælper os med børnene, med alting.
-Eller tager jeg fejl? -Du tager ikke fejl, men...
Men hvad?
Jeg holder også af hende, det ved du. Men siden hun flyttede ind,-
-har vores balance rykket sig. Indrøm det.
Klart... mor, som sover i et aflukke for enden af gangen,-
-er skyld i vores problemer. Ja, det er muligt.
Lad som om jeg intet har sagt. Vi har ikke problemer, det er fint.
Jeg er også glad for Cosimos mor, men hvis hun flyttede ind hos os...
Beklager skat, men det kunne jeg ikke klare.
Med min mor? Jeg ville heller ikke ønske at bo med hende.
Nogle faciliteter er så rare at ældre tigger om at måtte bo der.
-Det er en slags resort. -Bad hun dig sige det?
Ville du bo med Carlottas mor?
-Min mor er enke. Det er hendes ikke. -Min er ikke.
Lele har ret, men hun kan være plagsom, når det kommer over hende.
Jeg fik flere lussinger af din mor end af min far.
-Tydeligvis ikke nok. -Din mor oser ikke af charme.
Okay, jeg indrømmer, at hun kan være lidt vanskelig.
-Hvad er klokken? -Lidt over 22.
-Lad os se formørkelsen. -Ja!
-Lad telefonerne være på bordet. -Må jeg tage min? Til et foto.
-Okay, bare dig. -Kom nu, formørkelsen!
De er velorganiserede. Så snart de har begravet en,-
-sender de en besked for at finde en erstatning.
-De var helt booket op. -Jeg burde åbne et plejehjem.
Du kan have kapers udenfor, og ældre indenfor.
Så flot, selv om jeg stadig ser to af dem.
Der er to, den ene er over den anden.
-Er det ikke flot? -Jo.
Det varer ikke meget længere, så forsvinder den.
Jeg er ked af det før, jeg sagde det uden at tænke.
-Jeg ville ikke gøre dig sur. -Jeg er ikke sur.
Jeg tænker på, hvorfor formørkelser fascinerer os så meget.
-The Dark Side of the Moon! -Fantastisk plade!
Lad os tage et billede, kom her.
-Hvem tager det? -Det gør jeg.
-Ryk sammen. -Jeg bukker mig.
Vent, skat, jeg gør det. Øjeblik...
Er alle der? Smil.
"Hej".
-Hvad vil han en fredag aften? -Ved det ikke.
-Hvem er Ivano? -Hendes eks.
-Han er rasende. -Nej.
-Jeg laver sjov. -Lad os tage billedet.
-Hvorfor har du gemt ham som Ivano? -Hvad ellers? Det hedder han.
-Du kunne bruge efternavn. -Kom nu, han er hendes eks!
-Præcis! -Ekser er farlige.
De er som japanere, de giver aldrig op.
Specielt, hvis de bliver droppet.
Det er sandt. Bianca? Bianca?
-Hvem gjorde det forbi? -Mig.
Kom nu, tag det billede.
Han er harmløs, men det er princippet...
Smil!
En, to...
"Jeg har lyst til at knalde"
-Godt, han er harmløs. -Hvad fanden er det?
-Jeg kan forklare. -Der står, "jeg har lyst til at knalde"!
-Det kunne være en forudsigelse. -Hold nu kæft.
-Lad mig forklare. -Så kom.
Ivano har et forhold til en pige, det handler kun om sex.
I hvert fald for hende, men han er forelsket,-
-men vil ikke indrømme det og han lider som en hund.
Derfor kontaktede han dyrlægen.
Nå? Hvorfor sender han dig beskeder?
Ved ikke hvad der er så sjovt. Hvad er det sjove?
-Han kan forklare det. -Nej, det er ikke nødvendigt.
Der er intet at forklare. Det er meningsløst, bare stop.
Stille, alle sammen.
Hey, tak fordi du ringede. Jeg vil ikke plage dig, Bianca.
-Ringede hun til dig? -Ja.
-Og? -Hun inviterede mig over.
-Gør det ikke. -Jeg kan ikke lade være.
-Hun gør noget ved mig. -Men hun sårer dig kun.
-Jeg er allerede såret. -Det bliver værre hvis du gør det.
-Sikke en stor hjælp du er! - I det mindste prøver jeg at hjælpe.
Ellers behøver du ikke at ringe, du ved hvad jeg mener.
-Farvel. -Farvel... Ivano!
-Gør det ikke! -Okay... farvel.
-Tilfreds? -Hvor ofte taler I sammen?
-Nu og da. -Hvor tit er nu og da?
-Hver gang han har lyst til... -Jeg er med.
Han går i panik og ringer til mig.
Giv ham Evas nummer, han behøver en terapeut, ikke en eks.
-Så er stegen klar. -Utroligt!
-Hvorfor har du ikke sagt noget? -Fordi det ikke er vigtigt.
-Der er intet at fortælle. -Du sagde vi skulle dele alt.
Alt der er vigtigt i vores forhold.
-Jeg tror han stadig vil bolle dig. -Og det virker meget vigtigt.
Klart!
-Jeg taler ikke med mine ekser. -Nej, de ville ønske du var død.
Hvis det generer dig, ringer jeg og siger han ikke skal ringe mere.
-Ja, sig det til ham. -Så er Cosimo glad,-
-og du kan tale hemmeligt med Ivano.
Hvis jeg siger til Cosimo, at jeg ikke vil tale med ham, så gør jeg det ikke.
Hvorfor skulle du ikke tale med ham ? En ven, Cosimo bør stole på dig.
Jeg stoler på hende, men jeg kan ikke klare ham. Okay?
-Har Ivano ikke et hus i Anzio? -Jo, derfor ville hun gerne dertil.
Ja, klart!
-Har han virkelig et hus der? -Du er virkelig skør!
-Jeg kender ham ikke engang! -Jeg er ikke i humør, Lele.
Det kan jeg se.
-Det er Sofia. -Svar.
-Hallo, skat. Er du okay? -Hej, far. Ja, har det fint.
-Kan du tale? -Selvfølgelig. Kom bare.
Ved ikke hvordan jeg skal sige det, men Gregorios forældre er væk.
Og han har bedt mig om at... at sove der.
Far, er du der stadig ?
-Hvad sagde du så? -Jeg ved ikke, jeg vil gerne.
Men jeg regnede ikke med det skulle være i nat.
Hvis jeg ikke gør det bliver han måske skuffet. Hvad skal jeg gøre?
Du skal ikke gøre det derfor. Det må ikke være eneste grund.
Det er det selvfølgelig ikke...
Og du skal ikke forvente, at jeg er begejstret for det.
Kom nu, far...
Men der er noget jeg gerne vil sige.
Det er et vigtigt øjeblik, noget du vil huske resten af dit liv.
Det er ikke bare noget du har for at fortælle dine venner om det.
Hvis du tror at det senere...
...når du ser tilbage på det, vil få dig til at smile...
...så gør det.
Men hvis du ikke har lyst, hvis du ikke er sikker,-
-så glem det.
For du har masser af tid.
-Ved du hvad? -Hvad?
-Lige meget. -Nej, sig det.
Du gjorde mig flov i dag, da du gav mig de kondomer.
Jeg vidste ikke, hvor jeg skulle se hen.
Jeg sagde ikke, du skulle bruge dem.
Hvorfor så? Jeg tror du vidste det, du har en sjette sans.
Du har ikke gjort det før. Men hør lige...
Hvis jeg tager med Gregorio, så sig til mor jeg er hos Chicca.
-Hvorfor siger du det ikke til hende? -Hvad?
-Sandheden. -Er du gal?
-Jeg har sagt du skal tale med hende. - Du ved hvordan hun er.
Hun lytter aldrig, hun bliver bare vred.
-Hav lidt tålmodighed. -Meget tålmodighed.
Okay, meget tålmodighed.
Men jeg mener det er værd at prøve. Prøv.
Du er for forelsket i mor til at se hvor dum hun er.
-Okay, jeg må løbe. Tak. -Sofia...
Du gjorde det rigtig godt.
Terapien må virke.
Bianca...
-Har du fortalt hende det? -Nej.
-Du sagde det til hende. -Okay, men kun til hende.
-Og jeg har kun sagt det til Peppe. -Og jeg... kun til Lele.
-Og Lele holdt det for sig selv. -Hun er min kone...
Hun er min bedste veninde.
Det er jeg ked af...
Han går til en terapeut, ikke en luder! Kom nu!
Ja...
Der er frøen igen.
-Lucio vil have du svarer ham. -Hvorfor insisterer han?
Svar ham, så stopper han måske.
Det bør jeg måske nok, ellers lader han mig ikke være.
"Jeg spiser middag med venner, vi tales ved i morgen."
Lad os se om han sender en ny...
"Vi har besluttet at afsløre vores private ting."
Nej, vi kan ikke...
Han skrev "røvhul".
-Pis. -Hvor vover han?
Du må forklare det.
-Forklare hvad? -Man kalder ikke bare folk for røvhul.
Han er noget primitiv, han har dårlige manerer.
Hedder denne primitive person tilfældigvis Lucia ?
-Vær ikke dum! -Sikke en fræk kollega.
Han ringer til dig. Svar, så får vi mere at vide.
Vi finder ud af, hvorfor han er så vred.
Kom nu.
-Okay, på højttaler, ikke? -Ja.
-Hallo? -Hvorfor lyder du sådan?
Sagde du ikke, du havde feber?
Hvorfor er du så ude?
Har du intet at sige?
Du er et røvhul. Ved du hvad?
Du kan ikke tage en beslutning,-
-du ved ikke hvad du vil med dit liv.
Du ved ikke engang om du er til mænd eller kvinder.
Rend mig i røven!
Han har tabt hovedet...
Det ville jeg aldrig have troet. Men...
I må være gale!
I tror vel ikke jeg er...
Nej, han er en kollega som er homo...
...og han er besat af mig, det er det hele.
Det er rigtigt, okay. Carlotta?
-Carlotta, det er rigtigt. -Hvorfor har du ikke fortalt det?
Det er en kollega... Rocco, sig det til hende.
-Cosimo, kom nu! -Det er en kollega som...
-Det er en kollega. -Ser du?
Har du været sammen med ham?
-Hvad? -Har du været sammen med ham?
Sammen med hvem? Det er en kollega, som er forelsket i mig.
Og han er overbevist om, at jeg er forelsket i ham.
Ja, for bøsser tror jo, at alle andre er bøsser.
-Elegant analyse. -Det lød forkert, men...
-Hvad snakker du om? -Rocco har ret, på en måde.
Jeg vil vide om du har været sammen med denne Lucio. Ja eller nej?
Carlotta... du godeste! Hør nu!
Vi har været sammen i 10 år. Vi har to skønne børn.
-Du burde kende mig. -Måske ikke godt nok.
Hvad mener du? Sig noget til hende!
Carlotta, se på mig. Skat, se på mig.
Kan du se mig med en mand? Sådan?
Kan du se mig sådan? Kan du?
Selv om der ikke er noget galt i det. Jeg siger bare at...
...jeg har jo en anden smag, og det ved du.
Carlotta...
Jeg lover dig, med mig og...
- Lucio. - Lucio... der er intet sket.
Jeg sværger.
Det er Lucio.
Han siger han savner dine kys.
Er han så bøsse?
-Hvordan kan jeg forklare... -Der er intet at forklare.
Begynd nu ikke. Hvad er der galt?
Hvad der er galt? Intet. Jeg har det fint. Hvad med dig?
Ja, jeg har det fint.
-Godt så. -Vent, lad ham tale.
Tale? Han har ikke sagt noget i 20 år.
Hvad skulle jeg have sagt til jer?
Hvad skulle du have sagt til mig?
Vi har været venner siden vi var børn, fortæl mig hvem du er.
Han er den samme person, som du altid har betroet dig til,-
-og delt alt med.
Jeg vil ikke sige alt, Peppe.
Han udelod en lille detalje.
Og måske skulle han have fortalt mig det.
Jeg skulle have fortalt dig det?
-Hvorfor? -Vi har sovet sammen.
Har været i bad sammen. Jeg vil vide om min bedste ven er bøsse.
Måske er det fint med mig, men jeg vil vide det, for fanden!
"Måske er det fint med mig"?
Prøv at høre dig selv?
Forstår du, hvad du sagde?
Forstår du, hvad du ikke har sagt?
-Men hvad er problemet? -Jeg spørger ham, jeg vil vide det.
Lad mig få det på det rene.
Generer det dig jeg er bøsse, eller bare at jeg ikke har fortalt dig det?
-Du er gået for langt nu, Cosimo. -Okay...
Hvis I finder det normalt, så er det bare i mit hoved.
Okay? Det er helt fint.
Jeg overdriver. Jeg var forkert på den. Tilgiv mig.
Nej, det var mig der var forkert på den.
Det var forkert af mig at tro, vi var venner.
Du skal nok ikke drikke af flasken...
Rend mig, Rocco!
Han er dig ikke utro med en anden kvinde,-
-så han tvivler ikke på sit forhold til dig.
Han tvivler på sig selv.
Han har løjet over for dig fordi det var uundgåeligt,-
-men du må beslutte om du vil have ham,-
-og om du kan tilgive ham, det er det reelle problem.
Det reelle problem er, at Lucio savner min mands kys.
-Hvornår startede denne affære? -Hvilken affære? Det er absurd.
Egentlig ikke. Du har ikke rørt mig i flere måneder.
Jeg var sikker på du havde en anden, måske en luder, som Peppe.
Det ville give fin mening.
-Det ville give mening? -Hvor længe har det stået på?
Lele, hvor længe?
Hvor længe har det stået på?
Ikke længe.
-Må jeg sige noget? -Nej.
Hvor mange?
-Hvor mange hvad? -Hvor mange før ham?
Ingen.
Lucio er den eneste.
Godt...
Tak for mad.
-Lad os gå, vi må tale hjemme. -Foran børnene?
"Børn, vi skal fortælle jer noget. Far er bøsse!
Men sig ikke noget til jeres lærer, ellers gør I far flov-
-når han henter jer i skolen."
-Er du færdig? -Hvorfor siger du ikke noget?
Det er dine venner, de vil gerne vide det.
Lad os tage hjem.
Du kan tage hjem.
Det er din.
Hallo, ja?
Hej, Cosimo, endelig!
Du er svær at få fat i.
Hører du ikke dine beskeder?
Jeg har lagt en masse i de sidste to uger.
-Jeg ved det, Maurizio... -Jeg har ringet hundrede gange.
-Ja, du har ret. -Sig mig om hun kunne lide ringen.
Ja, hun kunne lide den. Undskyld, det er ikke et godt tidspunkt.
Kunne hun lide øreringene?
Jeg bliver nødt til at smutte. Jeg har travlt. Farvel.
Kunne hvem lide øreringene?
-Dig, de var til dig. -Til mig?
-Ja... -Jeg går ikke med øreringe.
-Jeg har ikke hul i ørerne. -Jeg købte dem...
-Du lyver. -Nej, det er ikke løgn.
Har jeg nogensinde løjet for dig? Nok med den leg, det er skidt for os.
-For mange misforståelser nu. -De var til Ginevra.
Ginevra ? Hvad snakker du om?
Sig til mig, du ikke knalder Ginevra.
Knalder Ginevra? Hvad mener du?
Hvem var de skide øreringe så til?
Svar.
-Det er Marika, kom nu. -Tal med Marika.
Det er om arbejdet...
Bianca, giv mig den telefon.
Giv mig telefonen.
Giv mig den skide telefon!
Hallo, skat? Undskyld, jeg ringer så sent, Cosimo...
Jeg gik i panik. Jeg tog testen og jeg tror den er positiv.
Betyder to streger positiv? Forstår du, skat?
Jeg tror jeg er gravid. Kan du høre mig, skat?
Cosimo, kan du høre mig? Er du der?
For fanden!
Bianca !
Bianca.
Åbn døren. Åbn nu!
Du er frastødende.
Eva!
Hvad er der galt?
Ingenting.
-Er du sikker? -Ja.
Hvad...
Hvad fanden!
Vi er lige blevet gift, vi knalder hver dag, vi er lykkelige...
Vil du fortælle mig hvorfor?
Jeg ved ikke. Bianca, jeg ved det virkelig ikke.
Jeg havde ikke engang lyst til at blive gift.
Jeg har aldrig troet på ægteskabet. Det gør mig trist og angst.
Jeg havde heller ikke lyst til et barn.
Hvad ved jeg om at opfostre børn?
Jeg ville bare være fri.
Så kom det røvhul og vendte op og ned på mit liv.
Han fik mig til at tro, vi kunne være lykkelige, jeg stolede på ham, men...
Hvordan fanden passer Marika ind i det?
-Hvordan fanden passer hun ind? -Gå væk!
-Du skal ikke åbne. -Gå væk!
Carlotta, det er mig, åbn døren.
Vil du åbne døren?
Det betyder ingenting.
Han er bare en fyr på Facebook.
Se på mig! Jeg kender ham ikke engang.
En fyr du ikke kender spørger om du har trusser på?
Det er et spil. Vi har aldrig mødtes. Vi skriver bare sammen.
-Ring til ham. -Hvad?
Ring til ham!
Kan ikke, jeg har aldrig talt med ham. Han har en familie.
-Seriøst? Du har også en familie. -Hør nu...
-Ring til ham! -Vi skriver kun...
-Hvis det er et spil, så ring til ham. -Ring ikke til ham!
-Hvad skulle jeg sige til ham? -Lad os se hvor godt du kender ham.
Spil spillet.
Hallo? Carlotta, er det dig?
Hej.
-Var det forkert at skrive i aften? -Nej, det er okay.
Hvilken overraskelse! Hvorfor ringer du?
-Jeg ville høre din stemme. -Det er jeg glad for.
Jeg vil også gerne mødes.
Men vi var enige om, at det skulle vi ikke.
Eller snarere, du ville ikke.
Du har ret, ja. Det sagde jeg.
Hvis du har skiftet mening, kan vi godt mødes.
-Undskyld, jeg må smutte nu. -Carlotta, vent.
-Hvad? -Du har en dejlig stemme.
-Ikke som jeg forestillede mig. -Hej.
Sådan...
Har du trusser på eller ej?
Bare nysgerrig.
Vi er alle nysgerrige, vi vil gerne vide det.
-Har du? -Stop det.
-Et simpelt spørgsmål, fortæl mig. -Vil du ikke bare stoppe.
-Stop det! -Lad mig se.
Stop det!
-Jeg tager hjem. -Det kan du også fortælle børnene.
Fortæl dem at deres mor ikke går med trusser.
Al den ballade om nogle trusser! Værsågod.
Jeg har ingen på, er du glad?
-Hvad laver du? -Lad mig være.
Efter hvad jeg har hørt i aften, er det ingenting.
Jeg skal fortælle en hemmelighed, som ikke er på min eller Leles telefon.
-Gør det ikke. -Stille, lad mig tale færdig.
Jeg kørte den aften, ikke Lele.
Han tog skylden, men jeg kørte. Jeg var fuld, ville være røget ind.
Men hvad skulle vi have gjort med børnene?
Vi valgte... hvad siger man?
Det mindste af to onder.
Men en mand døde, jeg ville ikke kalde det for 'det mindste af to onder'.
-Okay, det er nok nu. -Nok hvad, Lele?
Vi har ikke diskuteret det siden, som om det aldrig er sket?
Det eneste som har holdt os sammen er min skyldfølelse.
Den skyldfølelse som du har givet mig.
Hvorfor er vi ikke gået fra hinanden?
Folk burde lære, hvordan man går fra hinanden.
Hvis bare du havde fortalt mig, at du var bøsse!
Det ville have gjort tingene nemmere.
Det er faktisk mig som er bøsse.
Bøsse!
Sagde jeg det rigtigt?
Når I siger det, udtaler I det altid sådan... bøsse!
Udtales lidt hårdt.
Sagde jeg det rigtigt?
Sagde jeg det rigtigt, eller ikke?
-Det var vist ikke en god idé? -Vist ikke.
-Hvorfor har du ikke sagt det før? -Hvorfor har jeg ikke sagt det før?
Fordi jeg ikke vidste det før.
-Da jeg så indså... -Hør, hvorfor han ikke sagde noget.
Jeg var bøsse i to timer, og det var længe nok.
Vi er alle rummelige her, ikke?
Vi har intet imod at have en ven, som er bøsse.
Og nu har vi også en.
-Og det tog vi vist også fint. -Rend mig!
Tror I jeg ikke fik fornyet min kontrakt fordi jeg har taget på?
-Var det fordi du er homo? -Rocco, for guds skyld.
Ikke homo! Det klæder dig ikke.
Bliv ved med at sige "bøsse"! Det kommer mere naturligt.
Peppe, hvorfor lægger du ikke sag an mod skolen?
Lægger sag an? Jeg kan ikke engang fortælle jer, at jeg er homo...
-og slet ikke en retssal med folk, en dommer, advokaterne...
...min familie...
Jeg kunne lide legen, det var lidt som historien med seriemorderen.
Jeg ville også gerne blive afsløret.
Men dog ikke på den måde.
I det mindste kan du introducere os for Lucio nu.
Det tror jeg ikke, Rocco.
Fordi i aften,-
-er det jer som sprang ud, ikke mig.
Nej...
Jeg vil ikke introducere jer.
Ikke fordi jeg er bange for jeres kvikke bemærkninger.
Dem har jeg hørt så mange af.
Men fordi jeg ved han vil blive såret ved første underlige blik.
Og jeg ønsker ikke han skal såres, jeg vil beskytte ham.
For hvis man elsker nogen, beskytter man dem, mod alt.
Mod dette...
Og alt dette.
Bianca. Kom nu, åbn døren.
Det er nok nu, åbn døren.
Hun har låst sig inde.
Bianca!
Åbn døren!
-Få hende ud derfra! -Hvordan?
-Slå den ind! -Lad os prøve.
-Slå døren ind. -Bianca!
-Åbn døren! -Flyt jer!
Din mor ringede.
Jeg fortalte hende, du skal være far.
Hun blev meget glad. Hun sagde tillykke til mig.
Du skal ikke præsentere Lucio for dem. Behold ham for dig selv.
Kom nu.
Kom så!
Se, hvor smuk den er!
Den er fuld igen.
Fantastisk!
Det er nok! I er altid i gang!
-Skynd dig, skat, det er koldt. -Jeg er på vej.
Farvel, Peppe.
-Hej, Lele. -Jeg ringer til dig.
Fodbold i morgen?
-Jeg har ikke hørt fra nogen. -Det er sikkert blevet aflyst.
-Ring til mig, hvis I spiller. -Klart.
-Kom så! -Jeg kommer.
Peppe, næste gang vil vi møde Lucilla.
Okay, så snart hun har det bedre.
-Hvorfor ville du ikke lege med? -Jeg brød mig ikke om idéen.
Nej, du insisterede på ikke at være med. Har du noget at skjule?
Nej.
Hvorfor så?
Fordi vi er skrøbelige...
Nogle mere end andre.
Ja, det er blevet vores sorte boks, alting er derinde.
Måske for meget.
Og det er forkert at lege med det.
Men jeg har intet at skjule.
Du kan gøre hvad du vil med den.
Du kan bare se. Der er ingen kode.
Fine øreringe, er de nye?
Ja.
Marika: Ring til mig, det haster!
Eva: Jeg havde så meget lyst til dig i aften...
-Hvem sender du sms til? -Eva og Rocco.
-For at sige tak for i aften. -Godt.
-Vi hyggede os, ikke? -Jo.
"I lige måde."
-Det er Marika, plageånd! -Svar ikke, hvis det er om vagtbytte.
Det gør jeg heller ikke.
Hør... ikke mere biodynamisk vin.
Jeg købte seks flasker.
Tænkte det nok!
PERFECT STRANGERS